Subtitrarea: Avocatul31
Haideți să vă spun o poveste. O poveste de viață și de moarte.
Moartea mea.
Dar înainte, trebuie să ne întoarcem, acolo unde a început totul.
când Dumnezeu era ocupat cu crearea Universului,
unde era doar cosmos.
Locul de joacă a lui Dumnezeu, dacă vreți.
În timp ce Dumnezeu se ocupa cu crearea ființelor vii,
a pus moartea într-un vas ceramic la păstrare,
până se gândește ce să facă cu ea.
Într-o zi, Dumnezeu a dat vasul unei broaște râioase
să îl păzească în timp ce el a mai creat ceva minunat.
Nu o să știu niciodată de ce i-a dat vasul unei broaște râioase.
Dar, de aici s-a întâmplat altceva.
Vasul s-a spart, și moartea a ieșit.
Și de atunci, totul trebuie să moară.
Deci, asta este. Misterul din jurul morții a fost arătat.
Și ne aduce înapoi la povestea mea.
Toată lumea moare. Pur și simplu, așa se întâmplă.
Ceasul bate pentru toată lumea.
Și cu toții știm că într-o zi, ceasul se va opri.
Și când se va întâmpla asta, vom mai avea timp să spunem...
Mi s-a spus că nu trebuie să comentez,
sau să înțeleg.
Mi se spun multe în ultima vreme,
de când viața mea a fost curmată de un capac de toaleta al unei nave spațiale,
iar eu am devenit nemuritoare și m-am transformat în "culegător de suflete".
El este Rube. Șeful nostru. El are grijă de noi.
În fiecare dimineață ne întâlnim cu Rube la restaurantul Der Waffle Haus,
unde el consultă lista celor programați la moarte,
iar pe cei nominalizați îi scrie pe o foaie
pe care ne-o da nouă.
Rube spune că nu te poți pune cu soarta.
Oamenii mor când trebuie să moară. Nu poți interveni în niciun fel.
Când viața s-a terminat, asta e.
Noi, nemuritorii, trăim pe marginea dintre viață și moarte.
Putem face orice în lumea celor vii, pentru a ne îndeplini sarcinile.
Numele meu este George Lass. Sunt moarată de cinci ani.
Eu iau sufletele celor morți.
Lucrez în divizia Influența Externă.
Traducere. Crime,
dezastre naturale, accidente și multe altele.
Și chiar sunt multe altele.
Bună ziua, profesorul Gregor?
Sunt d-ul Fielding de la fundația "Arthur Barrisford".
Mă bucur să vă anunț
ca în sfârșit ați fost numit
câștigătorul premiului "Marele geniu" în valoare de 500.000$.
Tipul ăla urât? Este un tip misterios.
Ei pun lucrurile în mișcare. Și îndată ce lucrurile încep să se miște,
uită-te în jos.
Soarele răsare și apune.
Viața vine, iar pentru un inventator de succes,
care a rămas fără noroc, viața se termina.
Bun venit în viața de după, d-le Gregor.
Scuze pentru modificările finale, dar noi nu ne ocupăm de obicei cu sinucideri,
așa că nu am știut până în ultima secundă dacă tu ești omul nostru.
Nu mă interesează. Am câștigat, în sfârșit am câștigat.
Da, așa e, ai câștigat jackpotul.
Acum, intră în lumină.
Știi ce, am crezut că o să fie mai dureros. Dar nu e așa, deloc.
Pentru că ți-am luat sufletul înainte să mori.
Mulțumesc foarte mult, domnișoară...
Lass, dar tu îmi poți spune George.
O să te mai întâlnesc vreodată?
Tot ce se poate.
Când o să am și eu lumina mea.
Nu știu când se va întâmpla asta.
Moartea e plină de surprize, nu?
Nu ai nici cea mai mică idee.
Ador culegerea sufletelor de dimineață,
realizez foarte multe când toți ceilalți sunt încă în pat,
și tot mai am întreaga zi în fața mea.
"Culegătorilor" li se repartizează un număr neprecizat de suflete de colectat.
Nu știi câte suflete
până nu l-ai luat pe ultimul, apoi treci mai departe.
Să treci mai departe, ca și moartea, are propriul său program.
Nu știi când se va întâmpla până se întâmplă.
Astăzi, soarta ne spune trupei noastre de "culegători"
să trecem la Der Waffle Hause.
- Miroase a șuncă prăjită. - Arată ca un incendiu.
Unde naiba este Rube? Îmi vreau cafeaua.
Oameni buni, aici este teren sfânt. Arătați puțin respect.
Arăt respect. "la revedere", Der Waffle Haus.
Rămas bun unui micuț restaurant.
Ceea ce nu îmi mărește creditul, așa că, du-te naibii.
Ai ceva de a face cu acest incendiu, nenorocitule?
Mai întâi, nu sunt obligat să răspund la asta, pentru că eu...
Ce zici să fac ca de fiecare dată când îngenunchezi
în fața unui lucru sfânt din Iad te gândești la mine?
Deja fac asta!
Nu a făcut-o el, Roxy. Nu este atât de inteligent.
Mulțumesc, George.
Scuzați-mă!
Sunt aici să o iau pe Daisy...
Se folosește de sex ca să obține ce vrea.
Roxy...
Te-ar putea bate măr.
Mason...
Mason, Mason, Mason...
și pe George.
Ei îmi spun "Fata colacul de toaletă".
Da. Așa este.
Așteaptă! Ar trebui să ne deschidă portiera.
Greșeala mea. Nu am fost la balul de absolvire.
Mulțumesc.
Gustări...
În spațiu-timp, totul se schimbă.
Schimbările pot fi încete.
Arătați-mi țâțele!
Schimbările pot fi rapide. Schimbările pot fi dorite sau nedorite,
sau schimbarea poate veni la tine într-o limuzină neagră
ca să te invite la un restaurant elegant.
Singurul lucru de care ești sigur este schimbarea.
Nu. Uite, ți-am spus deja, nu.
Nu înseamnă nu.
Nu am să mă răzgândesc. O secundă.
Ați ajuns. Bine ați venit. Vă rog, luați un loc.
Daisy.
Ai murit pe platoul de filmare al filmului "Gone with the Wind", în 1939.
- Mason. - Ce?
Ți-ai făcut o gaură în cap în 1966.
Roxy, strangulată cu un ciorap în 1982.
Și George,
ucisă de un colac de toaletă din spațiu în 2003.
Scuzați-mă.
Bine, nu vreau să spun eu "Ce naiba?!" în legătură cu asta, dar...
Ce naiba?!
Uitați, cantitatea de munca se va mări,
și avem nevoie de modalități mai bune de a sta în legătură.
Chestia cu biletele a fost bună, dar acum avem telefoane.
Vechile obiceiuri dispar greu,
și dacă voi tot veți vrea să ca întâlniți pentru micile voastre discuții de dimineață,
această masă are o rezervare permanentă pe numele meu.
Nu vă pot promite că voi fi aici în fiecare zi,
dar puteți da de mine totdeauna prin asta,
sau îmi puteți da mesaje sau e-mail-uri.
- Cine... - Scuze, bursele din străinătate se închid.
- Ești tu...? - Kane, vinde.
Îmi pare rău pentru asta.
Cameron Kane, mort în atacul de la 11 septembrie,
am căzut 85 de etaje și nu am simțit nimic.
Cred că am cunoscut-o pe sora ta noaptea trecută. Mi-a dansat în poală. Candy?
Dar cine ești tu?
Faceți cunoștință cu noul șef. Ei bine, Rube a avut partea lui de glorie.
A trebuit să... A trebuit să plece.
M-au căutat datorită performanțelor mele foarte bune,
și m-au adus aici ca să reconfigurez linia voastră de muncă
pentru că, să fiu sincer, devenise cam lâncedă sub fosta conducere.
Însărcinările voastre le veți primi pe telefoane,
mașina este la dispoziția voastră, iar micul dejun este... din partea mea.
Veșnic.
Abia aștept să începem. Vom fi o echipă grozavă.
Ce naiba? Mi-e foame.
- Minte. - Nu, nu mint.
- Nu tu, Cameron. - Minte în legătură cu ce?
Rube. Despre Rube ca a plecat definitiv.
Crezi că i-a făcut ceva lui Rube?
- De ce ar fi făcut asta? - Nu știu. Vreun fel de lovitură de putere.
Ce, să preia șefia ilustrei noastre echipe de "culegători de suflete"?
- Nimeni nu este atât de prost. - Are dreptate, Roxy.
Nu are niciun sens. Doar dacă a auzit despre frumusețea mea amețitoare.
A auzit că ești o târfă care i-a făcut un sex oral lui Clark Gable
ca să joace un rol de figurant pe plantație. Asta a auzit.
- Ați văzut că i-a tras scaunul să se așeze? - Și telefonul meu este verde.
Și?
Se asortează cu ochii mei. Este culoarea mea favorită.
Dacă Rube ar mai fi fost pe aici,
ar fi fost la Waffle Haus în dimineața asta.
Ne-ar fi găsit. Desigur.
La naiba!
Nici nu am apucat să ne luăm la revedere.
Dă-l naibii.
Unde?
Trebuie să mă întorc la mașina mea. Am întârziat la muncă.
Da, d-nă. Altcineva?
Da... Stratford nr.11, nu, la locuința familiei Stuben.
Mai am 45 de minute, așa ca o putem lăsa pe George mai întâi.
Așteptați, o să vin și eu cu voi pentru că... am întârziat foarte mult.
Cum funcționează chestiile astea afurisite?
Se pare că ai ziua liberă.
Scuză-mă?
Nu. Uitați, am încă unul.
Sunt aproape unul lângă altul. Uită-te la asta.
Tu ai doi, iar eu niciunul? Rube nu ar fi făcut niciodată asta.
Ei bine, nici mie nu îmi place.
Atunci dă-mi unul de-al tău.
Nu îi poți lua sufletul ce va fi cules.
- Pot dacă ea are doi. - Hei, tăceți naibii.
Sufletul cules se spune în argou pentru...
Sufletul cules se spune atunci când luăm un suflet dintr-un trup care tocmai...
Întâlniri de vânzări, și luam comisioane.
Suntem foarte competitivi.
Am înțeles.
Sub nicio formă nu va avea ea două suflete.
Trebuie să fie vreo greșeală.
Ei bine, eu cred că asta arată că are sensibilitate.
Și eu cred.
Cred că știa că vei fi supărată
că a ajuns șef și te-a lăsat să te liniștești.
De ce d-ul Sensibil nu v-a lăsat pe voi să vă liniștiți?
Pentru că tu ești cea care vroia slujba afurisită a lui Rube.
Ascultă, am un termen limită. Mi-ar prinde bine ajutorul tău.
Bine, o să luăm mașina poliției. O să folosesc sirena dacă va trebui.
Totul s-a schimbat.
Tocmai când mă obișnuisem cu felul în care erau lucrurile în viață,
sau în cazul meu, în moarte...
Tâmpitule!
Moartea îți oferă o curbă.
Asta este continuitatea spațiu-timp pentru tine, plină de surprize.
Nu era absolut nevoie de asta!
Vedeți, ea este mama și sora mea Reggie.
Fiica mea are doar 16 ani. Tocmai învață să șofeze.
Asta sunt eu. Așa mă văd cei care sunt în viață.
Ar trebui să ai puțină considerație!
Semaforul are încă culoarea roșie. Semaforul are încă culoarea roșie!
- Vrei te rog să te liniștești? - Vrei te rog să oprești?
În regulă. Încerci să faci să fim ucise?
Mi-a trecut prin minte.
Asta este reconfortant.
Nu în ultima vreme, totuși,
pentru că îmi doresc cu adevărat o mașină nouă de ziua mea.
De fapt, poate fi și folosită. Mă mulțumesc și cu asta.
Asta este grozav. Te mulțumești, sigur.
Imediat cum vei câștiga suficienți bani de la serviciul tău.
Laura a primit sâni noi la 16 ani. Și nici măcar nu avea nevoie.
Ei bine, asta este un comportament superficial.
Mai mult îngrozitor decât superficial.
Da. Asta ar trebui să fie treaba tatălui tău.
Doar că el locuiește la un milion de kilometri.
Când tatăl tău o învăța să conducă pe George, ea s-a băgat în fața cuiva,
dar a crezut că a fost vina lor, așa că și-a luat mâinile de pe volan
ca să poate să le arate degetul mijlociu.
- Putem să plecăm acum? - Semnalizarea!
- În regulă, să te vadă că pleci. - Știu!
- Să nu te deranjeze asta. - Bine, bine! O să încerc.
Dar, pentru orice eventualitate...
Cu ce mâna trebuie să arăt cuiva degetul mijlociu?
Cu cea cu care nu ții telefonul.
Vrei să mergi prin spate? Să te furișezi prin bufet?
Este prea târziu. Deja m-au văzut.
- Te iubesc. - Tu ești singura.
Asta nu este adevărat.
Doctorii au fost grozavi.
Dar pe cât de buni au fost în diagnosticarea și tratarea lui Teddy,
nu aveau nicio idee cum să îi spună unui băiețel de 12 ani
ca urma să moară.
Iar noi nu am putut-o face, așa că vina...
Lasă-mă să spun,
conduc acest grup de doi ani,
și nu am auzit de vreun părinte care să fi putut face asta. Bine?
Adică nu este niciun ghid.
Cum te descurci?
Să fiu sinceră, nu prea bine.
George a murit brusc,
și în ziua aia avusesem o ceartă.
Eu... nu îmi pot aminti exact ce i-am spus,
dar nu a fost plăcut.
Așa că mă chinuie asta de cinci ani.
Acum, mă asigur că de fiecare dată să îmi iau la revedere
fiicei mele mai mici, să îi spun că o iubesc.
O înnebunește asta.
Bună dimineața, Crystal.
- Miau, Millie. - Bună dimineața, Delores.
Cum a fost întâlnirea ta de la micul dejun?
Trebuia să fie anonimă.
Îmi pare rău. Uit mereu.
Ești sub prea mult stres.
Mă gândesc întotdeauna că cineva mă spune...
- Că îl aduc pe Murray la serviciu. - Toată lumea îl îndrăgește pe Murray.
Să vedem cât de mult o să-l îndrăgească când o să fie prea slab
ca să își folosească cutiuța și o să înceapă să facă peste tot.
Ia-ți un concediu.
Petrece-ți niște timp cu Murray înainte să, știi, să moară.
Exista o clauză în contract de interzicere a animalelor. Am verificat.
Nemernicii.
Va trebui să îți pun gura aia spurcată
direct în cutiuța lui Murray.
Câte interviuri avem astăzi?
16.
- Dă-i încoace. - Asta este fata mea.
- Asta este foarte sexi. - Cum este asta sexi?
Unghii și păr peste tot pe podea,
fețe cu prea mult botox și prea mult machiaj.
Arata ca o morgă, dacă mă întrebi pe mine.
Îmi plac morgile. Mi se par sexi.
- Asta pentru că ești moartă. - Nu, pentru că este nebun.
Vă pot ajuta?
Sper.
Lucrează cineva aici...
- Cu numele de Baenziger? - Nu.
Grozavă tunsoare.
Știu. Dar vreun client? Cu numele de Baenziger.
Niciunul programat astăzi.
Bună alegere.
Știi, pietricelele galbene arată a primăvara.
Asta cred și eu.
Da.
Te deranjează dacă mă duc în spate să îl caut pe prietenul meu?
- Nu, chiar te rog. - Mulțumesc.
Bine. Asta înseamnă că putem juca, știi...
"Factorul de risc maxim".
În regulă, ești gata?
- Fugind cu foarfecile. - Bărbierul drogat, briciul la gât.
Casa este chiar pe munte. Cu părții de schi.
Instructorul meu spune că sunt naturală.
- Ea este. - Care este factorul de risc maxim la ea?
Nimic. Doar o vreau moartă.
Baenziger!
Bine. Acum vom juca panica de ultimă clipă.
Hei.
Daisy.
- Zac? - Bună.
Tu ești?
Da. Nu... Scuze. Te cunosc de undeva?
Cred că da. Tu ești Zac Baenziger?
Da. Nu. Da, eu sunt, cu siguranță. Am fost în liceu împreună?
Misteriosul!
- Eu l-am văzut primul. - Eu l-am văzut.
Mă bucur să te văd. Serios.
Da.
Scuze, am nevoie de o semnătură.
Unde mi-au dispărut pixurile?
Așa. Așa.
Sunați la urgențe! Repede!
Hei, mortule.
Adică astea nu erau bomboane?
Nu, și nici nu am fost la liceu împreună.
Trebuie să mergem.
Mulțumesc.
Daisy, cum rămâne cu luminile lui?
Își va da el seama. Știi, mai avem doar zece minute.
Să grăbești un "culegător"! Asta nu este bine.
Tipul ăsta, Cameron, începe să mă enerveze.
Cred că este mai eficient așa.
Cred că Daisy are dreptate. Ciudatul este mort, nu?
Am luat niște gel de lămâie pentru părul meu.
- Voi arăta bine pentru noul meu șef. - Nu cred că ești genul lui.
- Și tu ești? - Eu sunt genul tuturor.
Serios? Încerci să mă faci gelos?
Doar afirm evidentul.
- Deci, d-le Harding. - Spune-mi Ryan.
Așteaptă o secundă.
Ryan, las-o pe potențiala ta angajatoare să ți se adreseze formal
dacă asta dorește.
Numele mic poate fi un lucru tabu la locul ei de muncă,
și dacă este așa, tocmai ai pierdut slujba.
Continuă.
Care crezi că este marea realizare din viața ta până acum, d-le Harding?
Am 26 de ani.
Până la vârsta de 26 de ani, Tiger Woods câștigase deja "Grand Slam".
La 26, Henry Ford inventase modelul T.
Până să fi împlinit 26 de ani, Alexandru cel Mare...
- Devenise homosexual. - Ryan.
Dacă insistă să mă compare cu oameni de succes...
- Desigur că nu mă avantajează. - Treci peste asta.
Pot eu, Millie?
Ce facem noi aici?
Suntem o agenție temporară.
Millie?
Suntem o agenție care obține slujbe oamenilor,
slujbe care sunt temporare.
Suntem o firmă matrimonială.
Și dacă vrem să găsim perechea potrivită,
trebuie să înțelegem sine-qua-non-ul acelei persoane.
Trebuie să aflăm ce îl face pe cineva special.
Trebuie să punem întrebări care să îi prindă pe oameni cu garda jos,
care să le scoată masca.
Precum: "Care este averea ta cea mai de preț?"
Pisica mea.
Ce ziceți de: "Care este cel mai frumos cadou primit de ziua ta?"
Pisica mea. Astea nu îi pot prinde pe oameni cu garda jos.
Avem nevoie de o întrebare ca...
O întrebare ca:
"Care este ultimul lucru pe care vrei să-l faci înainte să mori?"
Asta este o întrebare grozavă.
Continuați. Vă descurcați grozav.
Răspunde la întrebare, Ryan.
- Vrei să răspund sincer? - Desigur.
Este ușor. Vrea să facă sex.
- Amy! - Nu, are dreptate.
Bine, știi, să o luăm de la capăt,
și simte-te liber să minți de data asta.
Erau multe lucruri pe care vroiam să le fac înainte să mor.
Nu știu care erau
pentru că nu mi-am pus niciodată întrebarea asta.
Ce naiba?!
Oricine ar fi H. Hart,
sper ca ea sau el și-a pus întrebarea asta, pt că viața îi e pe cale să i se sfârșească.
Factori de risc maxim.
Hei, oprește. Oprește.
Atâtea posibilități și atât de puțin timp.
Șoferul nici măcar nu a oprit să vadă dacă el este în regulă.
Rezistă, Jenny. Hudson va fi în regulă.
Hudson are suflet. Hudson are suflet.
Ce ai spus?
Este una din scandările noastre.
Adică, toți fotbaliștii au una.
Adică, cu excepția lui Gustav Guducek,
pentru ca, ei bine, nu rimează nimic cu asta.
Și, Hudson este ușor, nu?
Adică, găsești multe rime.
Apoi am decis
că ar fi drăguț să își folosească propriul nume.
Hudson are suflet.
Te-ai prins?
El este Hudson Hart?
Da.
Scuză-mă.
Ți-am spus să arăți ca un milion de dolari.
- Ei bine, nu am primit mesajul tău. - Bine, evident.
- Georgia, am niște vești excelente. - Nu și eu.
Cameron a dat-o în bară cu ora mea de "colectare".
Dragă, asta este rău. Dar destul despre tine.
Mă întorc la teatru.
Te întorci? Credeam că ai jucat doar în filme.
- Care este diferența? - Spectatori în direct?
Prostuța de George, Cameron m-a prezentat lui Ronald Gluckster.
Cui?
Producătorul. Și mă adoră. O să joc rolul lui Lady Macbeth.
- Încep repetițiile mâine. - A trebuit să îi faci sex oral?
Nu. De fapt, a spus că am un "je ne sais quoi".
- Știi cumva ce înseamnă? - Că va trebui să îi faci sex oral.
Daisy, Cameron serios a dat-o în bară cu "culesul" meu.
Îmi pare rău pentru tine. Ar trebui să bei ceva. Este o petrecere.
Am băut cinci pahare de șampanie "Cristal". M-aș putea obișnui cu asta.
Unde este Mason?
În Rai.
Uite-l pe Primar.
Georgie Porgie... budincă...
Plăcintă? Nu cred.
Uite ce mi-a cumpărat Cameron de ziua mea.
- Nu este ziua ta. - Georgie, taci.
- Nu vreau să îmi jignesc cadourile. - Este timp destul mai târziu pentru asta.
Ea este Tiffany.
Bună.
Și ea este Tiffany.
Bună.
Cât de amuzant poate fi asta?
Tot ceea îți lipsește este cutiuța ta albastră.
Știi cine trăiește înăuntrul cutiuței albastre?
Serios, știi? Știi?
- Nu, te rog spune-mi. - Necrofilii.
Cameron mi-a stricat "culesul".
Și micuții eschimoși care trăiesc în igluuri,
au fost mâncați de lei și sunt foarte triști.
Mă asculți?
Este un suflet prins în agonie acolo în momentul ăsta.
Nu!
Nu îmi pasă. S-a mai întâmplat și înainte, nu-i așa?
Nu ca acum. Nu când era Rube șef.
Dă-l naibii pe Rube. Dă-l naibii pe Rube. Nu este problema mea afurisită.
Serios, nu îmi pasă.
Unde este Roxy?
Știi care este problema mea, totuși?
Am nevoie de niște viagra, ca o perfuzie în vena.
Da. Te iubesc.
- Nu arăți foarte sexi. - Am avut informații greșite despre "cules".
Chestia asta nu mi se poate întâmpla.
- Ce a spus Cameron? - Nu l-am găsit încă.
Urmează-mă.
Cameron! George are nevoie de niște răspunsuri.
Roxy. Exact pe cine căutam.
L-ai salutat pe Comisarul Cusek?
Comisare, este o onoare și un privilegiu.
Plăcerea este de partea mea.
Tocmai îi spuneam Comisarului aici de față, că nu sunt destui
afro-americani cu funcții în poliție.
Poate este timpul pentru o promovare, nu?
Nu vreau vreo tâmpenie de fațadă.
Ei bine, atunci ce zici de o băutură?
Mi-ar plăcea.
Ne vedem mai târziu.
Mă bucur că ai reușit să vii. Îmi făceam griji pentru tine.
Ar trebui să fii îngrijorat. Mi-ai dat o oră greșită a "culesului".
Încetișor, prințesă.
Ce s-a întâmplat?
Mesajul de pe telefon spunea 5:52.
Am ajuns acolo devreme, dar H. Hart fusese deja lovit de mașină
și luat la spital.
Așa că era în ambulanță la 5:52.
- Plecat de mult. - Deci era mort.
Dar nu l-am atins. Nici pe aproape.
Atunci îți sugerez
să te duci la spital
să te asiguri că băiatul este mort.
Ocupă-te de problemă, prințeso, "culege-i" sufletul.
Dr. Orton la OR unu, post operator.
- Da, te pot ajuta? - Îl caut pe Hudson.
Îmi pare rău, d-șoara.
Nici părinții lui nu îl mai pot vedea acum.
Va trebui să aștepți cu toți ceilalți.
Nu, vreau doar să-i văd cadavrul.
Să îmi iau la revedere...
Nu îl zori spre Rai, dragă.
Încă rezistă.
Rezistă?
Cred că a fost atins de un înger.
Camera de așteptare este după colț.
- Pe aici. - Mulțumesc.
Nu se poate întâmpla asta.
Am vorbit cu el dimineață.
Nu pot să cred că suntem aici acum.
Nu vreau să moară Hudson.
Doctore, tatăl meu va fi în regulă?
Sper.
Bine. Poftim un desen să îl pui pe frigider.
Mulțumesc.
Aici este un vas și aici este un avion,
și aici este o bicicletă foarte rapidă.
Îți pregătești plecarea?
Îmi place să merg foarte repede.
Tara, iubito, este timpul să mergem.
Dă-i unui copil un creion și îți va face un desen
despre cum va pleca naibii din Dodge.
Fiecare copil pare că își planifică evadarea.
Dacă vrei desenul unei case, trebuie să îi ceri.
Am terminat.
- George, ai talent. - Știu. Eu sunt acolo.
Ei bine, unde mergi, iubito?
- Într-o călătorie secretă. - Cine sunt acești oameni?
Secret.
Bine... Ești tu și mama. Ești în derivă pe ocean.
Nu sunt sigură de ce nu îmi place asta,
dar de ce eu și cu Reggie suntem în derivă pe ocean?
Ați fost alungate de pe vas.
Eu de ce nu pot fi pe vas?
Georgia, ce îi răspunzi?
Să aibă un noroc mai mare în viața viitoare.
Astea sunt cuvintele pe care i le spui surorii tale înainte să pleci?
Sora ta care venerează pământul pe care calci?
Ce faci, iubito?
Mă urc înapoi pe vasul Georgiei.
Planul meu de evadare a funcționat perfect.
Moartă la 18 ani.
Și rinichii ii sunt compromiși, doctore?
Asta am venit să aflu.
Sărmanul copil.
Fundaș devenit legumă. Este o soartă mai rea decât moartea.
Așa spun și eu.
O să îmi mulțumești pentru asta cândva.
Sau nu.
Mori, la naiba.
Am spus asta cu voce tare?
Nu muri, Hudson. Hudson, te rog nu muri.
Nu... Am nevoie de un șervețel.
De ce ești aici?
- Vreau doar să-l văd pe Hudson. - Au voie numai prietenii și rudele. Pa.
Nu trebuia să fii atât de aspră cu ea.
Hudson nici măcar nu o cunoștea pe fata aia.
Nu trebuia să o faci să se simtă prost.
Da, ei bine, nu este vorba despre ea. Ci despre Hudson.
10:15, Reggie.
Lisa a plecat mai devreme de la serviciu și a trebuit să închid singură.
Ei bine, asta este rău. Cum ai ajuns acasă?
Cu autobuzul.
Iubito, aș fi venit eu să te iau.
Tu ai cărțile tale.
Nu am vrut să te distrag.
Ei bine, de când ai devenit atât de grijulie?
Un băiat de la școală aproape a murit astăzi.
Accident de mașină. Șoferul a fugit.
Dumnezeule!
Este la terapie intensivă.
Îl cunoșteai?
Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Catarama de la cămașa mă presa în ceafă.
Este roșu, dar nu sângerează.
Da, urăsc cămașa asta.
Acum catarama îmi face găuri în ceafă.
Poate ar trebui să o scoți.
Poate ar trebui.
Doar dacă nu vrei.
Nu prea.
Adică, toată lumea îl cunoștea.
Hudson Hart. Juca fotbal.
Te iubesc.
Asta înseamnă că o să mă duci la balul liceului?
Eu...
Deja am...
Liniștește-te.
Știi că nu aș merge la dansul ăla stupid.
Dar poți însă să mă inviți.
Știu despre cine vorbești. Ieșea cu fata aia frumoasă.
Jennifer Hardek.
Cred că este prea târziu să îi sun pe părinții ei.
De ce să îi suni pe părinții ei?
Pentru că îi cunosc.
Cu asta mă ocup.
Poate o pot ajuta pe Jennifer. Cred că este îngrozită.
Îngrijorată ca o să moară.
Da.
Reggie, ești supărată?
Este în regulă să plângi, iubito.
Moartea este înspăimântătoare, știu.
Chiar dacă nu ar fi fost prietenul tău.
Mason.
Mason, trezește-te.
Mason!
Atunci mai dă-mi un sărut, Tiffany.
Mason, adună-te.
La naiba!
- Așa. Așa... - Dumnezeule.
Chiar acolo! Chiar acolo! Chiar acolo.
Chiar acolo! Chiar acolo!
Cel căruia trebuia să-i iau sufletul încă trăiește, sora mea este îndrăgostită de el,
Daisy and Cameron fac sex tantric...
Și totul este în regulă în lume.
Este ca în filmul "Invasion of the Body Snatchers".
Roxy, revino-ți!
Mi-am revenit.
Atunci ce facem? Cum îndreptăm asta?
Nu îndreptăm ceea ce nu este strâmb.
George, uită-te în jur.
Uită-te la locul ăsta.
Cameron și-a dat seama.
Ce și-a dat seama?
Nu este niciun fulger care cade.
Despre ce vorbești?
Nu sunt consecințe pentru orice facem noi.
Ba da, sunt. Unele groaznice. Rube a spus...
L-am iubit pe omul ăla.
Dar Rube nu mai este aici ca să facă reguli.
Ei bine, atunci spune-mi tu ce să fac.
Cine știe cât timp mai avem aici, George.
Bucură-te cât timp soarele strălucește.
Cu binecuvântarea lui Cameron.
Grozav. Acum Roxy înnebunise.
Ei bine, asta făcea să fie oficial. Lumea înnebunise.
Când lumea înnebunește, orice se poate întâmpla.
Ca faptul că fusesem lăsată la conducere.
Cerere pentru cardul Visa? Scrie că primești o șapcă Seahawks odată cu cardul.
Nu. Să nu uiți...
Comenzile se pun în al doilea sertar, dar numai după ce...
După ce au fost atașate de facturi. Știu, Delores.
Or să fie doar încă câteva responsabilități în plus pană te întorci.
Dacă sună conducerea, amintește-ți, unchiul meu Murray
are un blocaj al rinichilor. Nu este prea departe de adevăr.
Uită-te la băiatul meu mare, acolo sus.
Insistă să sară din cel mai înalt loc din cameră
deși nu are puterea să se curețe la fund după ce își face nevoile.
Ești o minune.
Un cabinet stomatologic la noi în clădire. 50$ albirea dinților.
- Nu. - Spun că fac asta cu un laser
și este o chestie foarte mare.
Da, fundul meu este ceva foarte mare.
Înmormântare în ocean, împăiere, ardere la crematoriu?
Hei, dă-mi asta.
De ce?
Nu vreau ca Murray să știe.
Ce, nu crezi că știe că este pe moarte?
Va fi atât de ocupat să-și trăiască viața, încât nici nu va știi când va veni clipa.
Și nici eu.
De ce? Ce o să faceți voi doi?
Totul.
O să faceți sex?
Am auzit că Ryan este disponibil.
Dă-mi să văd chestia aia cu albirea dinților.
Asta este ceva nou.
Sunt cea responsabilă.
Unde naiba sunt toți?
- Când trăiam... - Mulțumesc.
Nu am fost niciodată o susținătoare a urmatul regulilor.
Încălcările regulilor erau considerate de obicei ca ceva super.
Eu vroiam să fiu super și am încălcat multe reguli.
Dacă am fost prinsă, am fost pedepsită. Nu era o chestie importantă.
În moarte, regulile sunt neclare.
Și dacă le încalci, consecințele sunt întunecate.
Fiind "culegători", trebuie să luăm sufletele
și să le conducem spre lumină, dar dacă nu facem asta?
Nu trebuie să interacționăm cu cei vii,
dar dacă facem asta?
Care sunt consecințele încălcării regulilor?
Cine poate știi decât până le încalcă cineva?
Va primi o medalie, Comisare Cusek?
Cel puțin una.
- Aveți ceva de adăugat, d-nă polițist? - Mi-am făcut doar slujba.
Nu fii modestă. Haide, dă-ne detalii.
Am fost la locul potrivit în momentul potrivit.
Nu, nu fă asta. Nu, nu fă asta!
Treci înapoi acolo!
- Sunați la urgențe! - Imediat!
Nu ai să mori când încerc să te salvez.
- M-ai auzit? - Dă-te de pe mine, d-nă!
Aruncă-mă la loc în apă!
Martorii spun că arăta mort
dar tu nu ai renunțat la resuscitare.
Este posibil să îi fi rupt câteva coaste,
dar am simțit că îl pot readuce la viață.
Aici, Roxy.
Rahat.
- Salut. - Salut.
Tu ești Otto Zien?
Da. De unde îmi știi numele?
Am prieteni în locuri sus-puse.
Pe podea, acum! Jos!
Scuză-mă. Cred că o să iau eu aia.
Asta a durut ca naiba!
Nu poți ucide un om mort, amice.
Nenorocitule!
Banii.
Mulțumesc.
Salut.
Scuză-mă. Scuză-mă.
Scuză-mă.
Un spital curat este un spital fericit.
Ei bine, este o chestie scurtă, Daisy. Vreau să joc în fiecare spectacol.
Ei bine, ce zici... știi...
doar un micuț spectacol miercurea la matineu?
Știi, nimic altceva decât câteva niște peruci albastre.
Nu cred. Îmi pare rău. Fără să te superi.
Nu mă supăr.
Și dacă vom eșua,
atunci fii ferm și nehotărât.
Este "hotărât".
Asta am spus!
Cum arăt?
Mortală.
Urmez eu.
- Mulțumesc. - Da.
- Cu plăcere. - Mulțumesc.
Nu, nu am făcut asta!
Am spus foarte clar că vreau raportul până la 3:00!
Nu ai spus. Ai spus 5:00.
Amy! Recunoaște doar că ai încurcat lucrurile!
Delores nu ar fi vorbit cu nimeni în felul ăsta.
Da? Ei bine, poate ar fi trebuit.
Poate ar fi făcut să meargă lucrurile mai bine pe aici.
Demisionez!
Ei bine, dacă știam că o să fie atât de ușor,
aș fi țipat la tine mai devreme!
La ce vă uitați?
Geronimo!
Să mergem, Murray!
Vorbind despre cădere liberă...
În timp ce Delores și Murray erau în cădere liberă prin spațiu,
Daisy rămânea fără spațiu.
Pleacă, pată afurisită.
Pleacă, pată afurisită?
Pleacă, am spus.
Contele avea o nevastă.
E-I-E-I-O.
Un "moo moo" aici, și un "moo moo" acolo.
Aici un "moo", acolo un "moo", peste tot un "moo moo".
Bătrânul MacDonald avea o fermă E-l-E-l-O
Eu sunt Lady Macbeth!
Iubitule, îmi este foame. Mi-ai promis homar.
Sigur că am să-ți iau homar.
În regulă, așteaptă doar o secundă. O să iasă într-un minut. Promit. Promit.
- O placi pe ea mai mult decât pe noi? - Nu, nu o plac mai mult ca pe voi.
Te iubesc. Și pe tine te iubesc.
Și în mod special te iubesc pe tine, pe tine, și pe tine și pe tine.
Atunci să mâncăm.
Încă nu. În regulă? Încă nu.
Atunci dă-ne nouă bani, o să mergem noi singure.
Bine. Poți să...
În regulă. Bine.
- Vă ajung din urmă. - Nu te grăbi.
Daisy.
Unde este afurisita mea de limuzină?
Daisy?
O vrei?
Cred că ai fost grozavă în seara asta.
Mason, Mason...
Poftim.
Ești un băiat bun.
Cameron!
Ce ai făcut cu afurisita mea de limuzină?
A trebuit să vin pe jos de la teatru. A fost umilitor.
La fel de umilitor ca și evoluția ta pe scenă din seara asta, se pare.
Unde te duci?
Trebuie să rămân peste noapte la New York, cu afaceri.
Cum o cheamă?
Goldman Sachs.
Este mai drăguță ca mine?
Și mult mai bogată cu un comportament mai blând.
Nu este de mirare că am comportamentul ăsta. Nu m-ai mai regulat de zile bune.
Am hotărât ca a fost o greșeală din partea mea să îmi regulez angajații.
- Te urăsc. - Sigur că da, Daisy. Sunt bărbat.
Tu! Tu!
Trebuie să fac ceva cu părul meu.
Alo?
Am venit să mă întâlnesc cu Raul.
Bună, bună. Vino. Vino aici. Mă bucur că ai venit.
Vino aici. Da...
Cred că ești singurul client care mai are "ouă", nu?
Da.
Aici. Aici.
În caz că trebuie să plătim. Da?
Venim?
D-le Poltergeist?
Da.
Le avem pe cele galbene.
Sunt favoritele tale.
Lasă-ne să trecem.
De cât timp se întâmplă asta?
Că suntem bântuiți?
De când a murit Zac.
Da. Se... știi, se pare că dintotdeauna. Da.
Așa este.
Șoferul avea probleme în a respira,
s-a lăsat în jos și deodată
ne-am răsturnat.
Este mort?
Uneori, consecințele încălcării regulilor
nu doar că te pedepsesc pe tine, ci și pe alții.
Te pot ajuta?
Încă nu știu ce vreau.
Nu te grăbi.
În regulă. Ies în pauză.
Nu inspira.
V-ați hotărât, d-nă?
Chiar nu am nicio idee.
Ei bine, avem înghețată la cornet, milkshake,
înghețată de fructe și limonadă.
Ție ce îți place?
Doar limonadă.
Limonadă să fie. Fără gheață.
2.50 $.
În clasa a noua am cunoscut un puști, Marty Oben,
care a mâncat opt înghețate cu banană dintr-o singură dată.
Nu a fost o priveliște plăcută.
Cred că am mai auzit povestea asta.
Este trist cu puștiul ăsta, Hudson.
L-ai cunoscut?
Da, am fost la același liceu.
Deci sunteți prieteni?
Un fel.
Ce fel de prieteni?
Acel fel...
- Nu spune nimănui. - De ce? Nu știe nimeni?
Nu am prieteni.
Ei bine, atunci ar trebui să fii la spital lângă el.
Am încercat. Nu a fost prea grozav. Prietena lui m-a gonit.
Ei bine, dacă moare și nu apuci să îți iei la revedere?
Va trebui să trăiești cu asta toată viața.
Sunt obișnuită.
Nu-i lăsa pe prietenii lui să te trateze urât.
Nu fi fricoasă. Spune-le să se ducă naibii.
Nu este asta. Doar ca...
Nu vreau ca ei să se gândească la el în felul ăsta.
Că ar fi fost cu cineva ca mine.
Dacă moare, nu trebuie să le schimb părerea despre cine era el.
Dacă trăiește, atunci cum o fi să fie.
Rahat.
Trebuie să plec.
Pentru ce sunt ăștia?
Bani pentru taxi.
Să te duci la spital. Din partea mea.
Mulțumesc.
Nu îi puteți da ceva pentru durere, vă rog?
- I-am dat tot ceea ce puteam. - Nu își fac efectul.
Este în agonie. Vă rog.
Rahat.
Asistenta șefă la pavilionul șapte.
Scuză-mă.
Asistenta șefă la pavilionul șapte.
Cine naiba ești și de ce mă urmărești?
Uite, este complicat.
Am timp.
Este o idee foarte proastă să mergi cu mine cu mașina.
- Aș putea sări. - Ce, ești nebună?
- Bine! - Spune-mi cine ești, sau am sărit.
Bine! Bine! Sunt George Lass.
- Asta nu este amuzant. - În regulă, când aveai trei ani,
te-am lovit în dinții din față cu o minge de croquet.
Când aveai șapte ani, ți-am ars păpușa Barbie.
Când aveai zece ani,
am jurat că nu am să mai vorbesc cu tine niciodată,
și apoi, când am avut eu 18, mi-am îndeplinit acea promisiune.
Cred că o să vomit.
Fă-o pe fereastră. Tocmai am spălat mașina.
Îmi pare rău că am vomitat pe tine.
Pantofii ăștia oricum nu îmi plăceau.
- Nu-i adevărat. Sunt super. - Ce mărime porți?
- Opt, opt jumătate. - Sunt ai tăi.
În școala generală, mama m-a pus să port niște haine de ale tale.
Așa este. De fiecare dată când se ducea în pod,
știai că se va întoarce cu...
o cutie din lucrurile mele vechi.
Le uram, dar...
Nu trebuie să îi iei dacă nu vrei.
Nu îmi pasă.
Dar când ai murit, nu mi-a mai dat din lucrurile tale,
nici chiar când am rugat-o.
Știi, am acasă o pereche de pantofi de bal sexi, dacă îi vrei.
Mă strâng.
Mama s-ar supăra.
Este împotriva regulilor din cartea ei de doliu.
Da, să nu îți lași copiii în viața să poarte
pantofii cu vârf ascuțit ai copiilor tăi decedați.
Cuvânt cu cuvânt.
Este bine că mama a scris o carte.
Nu cred că a avut de ales.
Era fie asta, fie nebunia.
Dar tu?
Cred că este evidentă alegerea mea.
Nu ești nebună, Reggie.
Iar tu nu ești reală, George.
Acolo eram, bântuită de mantra lui Rube.
Nu puteam în ambele moduri.
Dacă Reggie avea să își recâștige sora moartă,
va trebui să se desprindă de realitate.
Delores, ce s-a întâmplat? A murit Murray?
Nu.
Nu. Amy dă în judecată "Happy Time" pentru hărțuire.
- De ce? - Ei bine, asta am venit să te întreb.
M-au sunat de la juridic pe mobil
când Murray și cu mine eram la jumătatea urcușului pe muntele St. Helens.
Delores, îmi pare rău.
Am avut încredere în tine, Millie.
Și m-ai dezamăgit.
Așa că, până se rezolvă problema, nu am de ales decât să te concediez.
Millie, ești concediată.
Surpriză.
Cine este ea?
Nu știu.
Doar pentru că ești moartă
nu înseamnă că nu mă pot muta la tine.
Și pentru că sunt moartă nu înseamnă că nu pot avea
o durere îngrozitoare de cap.
Haide, George.
Reggie, trebuie să te întorci acasă.
Pentru Dumnezeu, ai 16 ani!
Ai toată viața înaintea ta. Du-te acasă.
Nu! Nu pot vorbi cu mama.
Ei bine, ăsta este un lucru pe care noi două l-am avut întotdeauna în comun.
Vorbește cu tata.
Tata s-a mutat. Are o nouă familie.
Reggie.
Sun o "culegătoare de suflete".
Am depășit cu mult faza petrecerilor în pijamale și a bătăilor cu perne.
- Nu ai fi fericită. - Nu mai am 11 ani.
Și am trăit ultimii cinci ani fără tine.
Cred că nici acum nu mai am nevoie de tine.
Ai dreptate.
Nu am făcut nimic pentru tine când trăiam.
De ce crezi că aș face acum?
- Pentru că îmi ești datoare. - Frumoasă încercare.
Pentru că mă iubești.
Bine.
Pot să șofez eu?
Da, de ce nu?
Unde naiba este George?
Am probleme cu mesajele.
Și eu.
Al naibii Cameron!
Nu putem da vina pe el pentru orice.
Doar am crezut prostiile astea.
Da, ei bine, peștele de la cap se împute.
Și toate cadavrele.
Așa că, ce o să facem în legătură cu asta?
Să mergem peste capul lui. La un șef de mai de sus.
Vrei să vorbești în microfon puțin mai tare, Roxy?
Ești paranoic, tâmpitule.
W-W-R-D?
Mi-a plăcut spectacolul ăla.
Acea Loni Anderson...
Ce sâni frumoși are.
Ce ar fi făcut Rube? Idiotule.
Da... Ce ar fi făcut Rube...
Da, asta este bună. Ei bine, mai întâi, probabil ar fi mâncat o plăcintă.
Apoi și-ar fi sorbit cafeaua zgomotos.
Apoi m-ar fi jignit în vreun fel sau altul.
După care ar fi găsit o modalitate să îl învingă pe Cameron.
Asta va deveni din ce în ce mai rău. Înțelegeți asta?
Nu...
dacă nu o să permitem noi.
În regulă. Să facem asta rapid.
Am o întâlnire de afaceri în Hong Kong.
Întotdeauna am avut o slăbiciune pentru nestatornicie, risc și femei ușoare.
- Cum rămâne cu "culegerea" sufletelor? - Ce este cu ele?
Nu ne poți lăsa să ne descurcăm singuri.
- Rube nu ar fi făcut asta. - Rube a fost un idiot afurisit.
Și modul în care voi, rataților, ați crezut
tot ceea ce spunea, mă depășește.
- Să ți-o trag, Cameron. - Nu, mulțumesc, Daisy.
Am mai făcut asta.
Totuși sunt de acord cu Rube în privința vechii teorii a haosului cauză și efect.
Arunci o pietricică într-un ocean, se creează un mic val,
care în cele din urmă se transformă într-un tsunami
maturând Indonesia, omorând mii de persoane.
Sau nu.
Poate o interpretare artistică a unei bețive,
sau un jaf idiot al unui magazin de băuturi,
un act eroic egoist, o "culegere" întârziată,
pot crea un genocid în Sudan.
Iar voi, prieteni,
ați fost pietricelele.
V-am lăsat și unul câte unul, ați dat-o în bară,
creând un val pe care, sincer,
sunt prea plictisit să mă urc.
Deci ăsta este doar un joc pentru tine?
Toți suntem jucători.
Ești malefic!
Da, trebuie să recunosc că m-am cam săturat de tine,
nemernicul naibii.
Tu, Mason, ești un trist, un trist mic clovn.
- Ai grijă. - Cuvinte înfricoșătoare
din partea unei foste femei de serviciu cu o agresiune pasivă.
Nu este nimic pasiv cu agresiunea mea.
Tâmpitule.
- Trebuie să scăpăm de el. - Da. Da, trebuie să scăpăm de el.
Trebuie să-l ucidem.
- Să-l ucidem. Să îl ucidem. - Să îl ucidem?
Cum să omori pe cineva care este deja mort?
Nu știu. Cum omori pe cineva care este deja mort?
Cum să... Cum să...
Mă gândesc.
Sunt moartă, dar tot mi-a fost frică.
Crezi că ar trebui să-i lăsăm un bilet?
Nici vorbă. Partea bună că ești mort este să ai o sumă mare deductibilă.
Ești sigură că vrei să faci asta?
Da.
Iar dacă lui Jennifer nu îi place, poate să se ducă naibii.
Bună.
Nu mă cunoașteți...
Reg?
Reggie Lass.
- Ea este sora mea. - Millie.
Nu sunt cu adevărat sora ei.
Fac parte din programul "Sora mai Mare". Noi consiliem.
A întrebat de tine.
- Serios? - Noaptea trecută.
A vorbit. Câteva cuvinte.
Am crezut că Reg este un băiat.
Dar felul în care ți-a rostit numele...
ei bine, a fost evident că ești o fată.
Scuze.
O să ieșim afară să vă lăsăm singure.
Rămâneți pe aproape.
Adică, în caz că se trezește.
Vorbește cu el. Ține-l de mână.
Da, d-nă.
Îmi pare rău, Hudson.
Nu ar fi trebuit să îi las să mă îndepărteze de tine.
Reggie, trebuie să îmi fac treaba.
Nu ai să o faci.
Trebuie, Reggie.
Dar i-a întrebat pe părinții lui de mine.
A întrebat de mine, George.
Știu.
Nu poate muri.
Te rog nu îl lua de lângă mine.
Te rog.
Nu am de ales, Reggie.
Dar îl iubesc.
Reggie, îmi pare rău.
Ce s-a întâmplat? Reggie este în regulă?
Nu știu.
Inima lui.
Dumnezeule.
Liber.
Unde s-a dus?
Undeva unde nu o poți urma.
Pe naiba.
Liber.
Așteaptă.
Trebuie să o găsesc.
Crede-mă, asta nu va fi bine pentru niciunul dintre voi.
O iubesc.
Știu.
Spune-i...
Spune-i că îmi pare rău că am ținut secret că eram împreună.
Îi voi spune.
Hudson, Hudson, Hudson...
Reggie, așteaptă! Așteaptă!
Ești în regulă?
Sunt bine.
Atunci de ce mergem cu 130 km/oră?
Pentru că tu ești moartă, Hudson este mort...
Dar, Reggie, ai întreaga viață împotriva ta.
Parcă e o replică din prostiile mamei.
Ai dreptate. Dar dacă o să mori,
nu ai să o faci la viteza asta.
Da! Uite ce poate face mașinuța asta!
Știi ceva? Sunt de partea ta.
Să încercăm să atingem 180 Km/oră.
Oprește-te. Mă doare piciorul.
Nu ai nicio idee. Nu ți s-a "cules" niciodată sufletul.
Ei bine, vezi peretele ăla de acolo?
Când o să-l lovești, o să doară cu adevărat, așa că pregătește-te pentru asta.
- Oprește-te! - Va fi multă mizerie.
Oprește-te! O să facem accident!
Credeam că asta vrei.
Nu vreau să mor!
Crede-mă,
o să mori în cele din urmă, de ce să grăbești asta?
Mulțumesc mult.
Ceea ce vreau să spun este
că nu mă privește când și cum o să mori.
Dar știu că o să se întâmple,
și până atunci, ai multe de făcut.
Fii aventuroasă, dar nu nesocotită.
Vorbești ca mama.
Îndrăgostește-te din nou, dar nu de vreun nemernic.
Rămâi în școală. Fă-ți o carieră.
Mărită-te. Fă mulți copii.
Să ajungi la 90 de ani, apoi să fii o bătrână nebună.
Și să-i sperii ca naiba pe puști de Halloween.
Este greu de imaginat.
Nu și pentru mine.
Reggie,
nu mă mai pot întâlni cu tine.
Știu.
M-am săturat să am atâtea secrete.
Atunci nu fă asta.
Te iubesc.
Acum chiar vorbești ca mama.
Când eram fetiță,
credeam că este un ceas în inima mea
care avea două mânuțe.
Aș fi vrut să îmi spună cineva cât de ușor acele mânuțe pot fi frânte,
cât de repede se poate opri ceasul.
Nu ar fi trebuit să mă prefac că sunt invizibilă.
aș fi acordat o atenție mai mare oamenilor.
Timpului.
Aș fi acordat o atenție mai mare fiecărui lucru.
Dacă tu crezi că mă duc blând la culcare, atunci du-te naibii!
Nu este nimic blând în asta, tâmpitule.
Credeam că gloanțele din argint sunt pentru vârcolaci.
Ce facem acum?
Mă gândesc.
- Cât a trecut? - Vreme de o sticlă.
Atunci toarnă-mi, dragă, vrei?
Credeți că a murit?
Iisuse, asta devine plictisitor.
- Ce facem acum? - Mă gândesc.
- Nu sunt convinsă. - Nici eu.
Nici eu.
Oameni buni, putem să ne oprim din joacă?
Era supărată?
Nu știu.
Adică, nu cred.
Știți, Reggie este rezistentă.
Doar că era supărată în legătură cu băiatul de la școală.
El... a avut un accident grav.
Tâmpenia naibii.
Scuză-mă?
Nu tu. Eu.
Murray, acum te poți duce să te joci cu Shadow și Snowball.
Și cu JD și Junior.
Și acea pisică rea, Stella. Dă-i una din partea mea, vrei?
Cea mai rea pisică pe care am avut-o.
O să vii cu mine să-i împrăștiem cenușa?
Orice ai nevoie, Delores.
Bună dimineața.
Hei.
În mod constant ești inconstantă.
De fapt, sunt chiar opusul.
Ei bine, oricum ar fi,
întotdeauna ajungi aici.
Ar fi fost drăguț dacă ai fi lăsat un bilet.
Nu cred că se face asta când fugi de acasă.
Asta ai făcut?
Poate.
Cinci ani.
Ca o umbră.
Nu și pentru mine.
Pentru ce plătesc aceste taxe anuale pentru curățenie?
Nu mă mai întorc aici.
Reggie.
Haide, este mormântul surorii tale.
Doar ca George nu este în el.
Întotdeauna am știut că este prin preajmă.
Iar ieri am întâlnit-o.
Serios?
Da.
Doar că numele ei este Millie, și este un "culegător de suflete"
care lucrează la "Happy Time" și care ia sufletele oamenilor
înainte să moară.
Deci, despre băiat era vorba.
Uite, am o fotografie.
- Asta nu este George. - Pentru că este Millie.
Ți-ar plăcea. Este mai drăguță ca George.
- Oprește-te. - Nu sunt nebună!
Dumnezeule, nu mai pot sta aici.
Crezi că eu sunt un fan al cimitirelor?
Ai scris în cartea ta că cea mai dificilă parte a durerii este să uiți.
Acest oraș este mort pentru noi amândouă.
Cred că ai o cădere nervoasă.
Pot să o am în California?
Ce?
Îmi pare rău că te-am repezit.
Este în regulă.
Poate ar trebui să ne luăm o vacanță.
O călătorie.
- Atât timp cât șofăm amândouă. - Bine, acum sunt sigură că ești nebună.
De ce mi-ați spus că Cameron vrea ciocolată biscuiți cu graham?
Pentru că deja a mâncat dulciuri.
- Ce am pierdut? - Petrecerea de rămas bun a lui Cameron.
Mason, fii drăguț și aruncă și celălalt picior în foc.
Este terminat acum.
Trebuie să fie.
Nu mai putem face altceva.
Ba da, putem.
Cine ar fi crezut că o creatură atât de mică
ar putea umple un vas de dimensiunea asta?
Ei bine, Murray avea o inimă mare.
Iar Cameron era un netrebnic.
Suflat cu argint? Millie...
Cred că te-a costat foarte mult.
Un cec de șomeră.
Îmi pare rău pentru toate astea.
Nu este nevoie să scuze. A fost vina mea.
- Nu am apreciat bine. - Ești doar om.
- Crezi? - La fel că Amy.
Cei de la juridic m-au sunat din nou în legătură cu procesul ei.
Se pare că a folosit aceeași metodă
la fostul loc de muncă, șmechera.
- Deci mă întorc? - Dacă mă poți ierta.
- Biroul din colț. - S-a făcut.
Aici este Murray Herbig.
Dragul meu Murray,
deși te strecori prin ușa îngustă a morții,
declar că nu erai doar o pisică.
Erai mult mai mult.
Erai camaradul meu.
Amicul meu. Prietenul meu.
Erai lângă mine,
iubindu-mă, până la final.
Dragul, întotdeauna răbdător, niciodată rău.
Ai fost cea mai bună pisicuță pe care am văzut-o.
Ochi de chihlimbar,
mustăți argintii, care gâdilau.
Limbuța aceea aspră
și felul în care mă lingeai...
Timpul s-a scurs rapid.
O viață durează foarte puțin.
Alinându-mă în orele triste,
întotdeauna îmi aminteai să mă opresc să miros florile.
Când ne vom întâlni peste cumpăna apelor,
vom alerga și ne vom juca,
și vom rămâne pe pășuni.
Felul zgomotos în care torci mă va întâmpina
și vom râde,
ne vom îmbrățișa
și vom fi mereu liberi.
5, 4, 3, 2, 1.
Deci, cine este la conducere acum?
Va trebui să așteptăm să fim anunțați de conducere.
Ce ar trebui să facem?
Mă gândesc la...
Hei, ți-ai luat perna?
Cred că ceasul din inima mea încă ticăie.
Adică, sunt încă aici.
Probabil că am fost agățată de ceva.
Aș vrea să știu ce a fost.
Subtitrarea: Avocatul31
Sunt terminată.